субота, 08.06.2013, 08:55 -> 12:19
štampajТаксим није Тахрир
Читава прича о демонстрацијама у Турској своди се на стратегију опозиције да што више компромитује премијера Ердогана пред наредне председничке изборе, сматра Владимир Ајзенхамер из Центра за студије Азије. Таксим је пиштољ дат Ердогану да сам повуче ороз, с тим што ће метак путовати годину дана и стићи ће на свој циљ на следећим председничким изборима, истиче Ајзенхамер.
Називати дешавања на улицама турских градова "турским пролећем" мислим да је ипак мало исхитрено, ситуација је значајно другачија, сматра Владимир Ајзенхамер из Центра за студије Азије при Факултету политичких наука.
Пре неколико дана демонстранти у Истанбулу и другим турским градовима почели су да носе беџеве и изјављују да су војници Мустафе Кемала Атетурка, а неки новинари су протесте назвали турским пролећем, из чега следи да је то далеко више од протеста због преуређења неког трга, па чак и више од борбе за секуларизам.
Ајзенхамер, међутим, каже да је у питању акција опозиције у циљу да ослаби утицај премијера Ердогена.
"Најбоље показује сада појава Кемалових `икона` свуда на улицама Истанбула и Анкаре. Дакле прича о кемалистима, исламистима, секуларистима заправо јесте итекако релевантна у целој овој ситуацији", каже Ајзенхамер.
Како истиче, постоји широк опозициони фронт који, без обзира на то да ли су демонстрације заиста испале спонтано или не, сада усмерава ситуацију из крајње политичких и практичних циљева.
"Дакле, иду председнички избори наредне године, медији већ извештавају о томе да нова звезда која сија на политичкој сцени Турске је заправо турски председник Абдулах Гул, а не Ердоган за кога се сматра да већ годину и нешто дана врло отворено и транспарентно, додуше не директно, исказује своје претензије да постане председник", објашњава Владимир Ајзенхамер.
Према његовим речима, на улицама Турске постоји широки фронт опозиције који се сврстао уз једног исламистичког кандидата, не би ли ослабио укупну снагу исламиста. У путању је разноврсна опозиција коју не чине само кемалисти, односно припадници републиканске партије, нити само младеж. Тамо има, истиче, и припадника курдске и алевитске мањине.
Турске алевите, каже, нису само незадовољне односом Ердогана према Сирији, иако постоји и тај концепт незадовољства. Оно што њих веома погађа је "тај исламизаторски моменат који није толико, да кажемо, искрен у неким ситуацијама, а јако је иритирајући".
"Називање овог новог моста, спорног моста у Истанбулу, Селим Први, према султану који је побио неких 40 хиљада алевита, за њих заиста јесте једна врло отворена провокација. Дакле, имају своје разлоге за незадовољство и зато врло уредно већ деценију гласају за републиканску партију, из страха од дневне политике премијера Ердогана", објашњава Ајзенхамер.
Оркестриран конгломерат незадовољних
Како каже, читав тај интересантан конгломерат незадовољника у овој ситуацији делује врло оркестрирано и "навлачи премијера Ердогана на танак лед, на који је он нагазио и који му добрим делом пуца под ногама".
"Деловао је јако исхитрено, јако ригидно и ево видимо сада, по повратку из Туниса, са овом масом која га подржаава, дао је врло запањиве изјаве", истиче аналитичар.
Будући да у Турској постоји политички, етнички сукоб, митинг, контра митинг, могућност за сукобе је, како каже, ограничена.
"Хајде да се надамо да је та могућност сведена на једну разумну границу, јер како год да је Ердоген ових дана деловао исхитрено, он је врло искусан политичар, не преза од популизма и често се њиме користи, али мислим да је врло свестан да, када би посегао за таквим средством да мотивише своје присталице да се упусте у отворену конфротацију, то би заиста запечатило његову политичку каријеру", каже Ајзенхамер.
С друге стране, истиче, у оваквим ситуацијама нико не може да контролише оно што се дешава на улицама, тако да мањи инциденти између демонстраната и присталица актуелног премијера нису искључени.
"До тога сигурно може доћи, али Таксим сасвим извесно није Тахрир у Египту, колико год то медијски лепо звучало. Таксим је пиштољ који је дат у руке премијеру Ердогану да сам повуче ороз, с тим што ће тај мекат путовати годину дана и стићи ће на свој циљ на следећим председничким изборима. Стратегија опозиције је да усмерава дешавања и што више компромитује премијера пред наредне председничке изборе, то је читава прича", закључује Владимир Ајзенхамер.
Упутство
Коментари који садрже вређање, непристојан говор, непроверене оптужбе, расну и националну мржњу као и нетолеранцију било какве врсте неће бити објављени. Говор мржње је забрањен на овом порталу. Коментари се морају односити на тему чланка. Предност ће имати коментари граматички и правописно исправно написани. Коментаре писане великим словима нећемо објављивати. Задржавамо право избора и краћења коментара који ће бити објављени. Коментаре који се односе на уређивачку политику можете послати на адресу webdesk@rts.rs. Поља обележена звездицом обавезно попуните.
Број коментара 0
Пошаљи коментар