Обичаји за Васкрс се разликују од краја до краја – шта свима треба да буде заједничко
Православни верници данас обележавају Велику суботу, други дан хришћанске жалости, посвећен сахрани Исуса Христа и његовом боравку у гробу пред васкрсење. Дани жалости завршавају се васкршњом литургијом у поноћ, када и почиње Васкрс – најрадоснији хришћански празник којим се прославља победа живота над смрћу. Свештеник Владимир Пекић, парох при Цркви Светог Марка, каже за РТС да би Васкрс требало да проведемо тако што ћемо отићи на литургију у цркву и на тој литургији се причестити и помолити. Објаснио је и чему је пост требало да нас научи, али и шта је симболика црвеног јајета.
![Обичаји за Васкрс се разликују од краја до краја – шта свима треба да буде заједничко Обичаји за Васкрс се разликују од краја до краја – шта свима треба да буде заједничко](/upload//media/2023/3/15/8/59/326/1346557/thumbs/1661505/Jaja-ttt.jpg)
Свештеник Владимир Пекић наводи да се током данашњег дана у црквама служи литургија која већ има васкршњи карактер.
"Ми у току литургије почињемо да славимо васкрсење Христово певајући црквене песме које говоре о томе како ће Бог васкрснути и судити земљи, јер је он онај који наслеђује и влада свим народима. Тако да ми већ данас улазимо у ту радост васкрсења, да би она своју потпуност, целовитост добила управо Васкршњом или Пасхалном литургијом, којој претходни Пасхално јутрење које једно од најлепших и најдинамичнијих богослужења током читаве године", каже Пекић.
Истиче да се данашњи дан проводи тако што се одлази на литургију у храмове, као и да се и данас пости на води.
"Ова велика субота је једина субота у току године која се пости на води", додаје свештеник.
Вечерас се завршава и седмонедељни пост. Истиче да он не подразумева само уздржавање од хране.
"Он у себи подразумева да се ми најпре уздржавамо од онога што је зло, што је грех, што је страст, односно онога што нас води ка томе да све што видимо око себе желимо да приграбимо за себе. Пост томе и служи на првом месту – одрицању од одређене врсте хране да бисмо на тај начин ми заправо вежбали своју вољу и поново постајали господари својих прохтева и порива којима ћемо ограничити своје прохтеве врло често изражене кроз себичност, да бисмо дали простора за друге, али најпре за Бога да дела у нашим животима и да његова љубав буде делатна како у нама самима тако и нашим односима које имамо једни са другима", објашњава Пекић.
Значај причешћа
На крају поста следи причешће. "Значај причешћа је у томе што је то једини начин да ми делимо живот који нам је Бог даровао својим васкрсењем", наглашава свештеник.
Објашњава да реч причешће значи заједничарење или удеоничарење – једноставно речено дељење живота са самим Богом и једних са другима.
"Зато Васкршња литургија је литургија испуњена радошћу, весељем и слављем које нико не може да одузме како Христос каже својим ученицима", поручује Пекић.
Како треба да проведемо Васкрс
Ни данас не чујемо црквена звона, она ће се огласити у поноћ. Означиће почетак Васкрса, једног од празника који има најпрецизнију симболику, који обједињује оно што је суштина хришћанства.
Свештеник наводи да апостол Павле у својој првој посланици Коринћанима каже: "Ако Христос није васкрсао, онда је узалуд вера ваша, па је празна и проповед наша."
"Желећи да нагласи снажно то да је васкрсење Христово темељ читаве наше вере. Бити хришћанин значи веровати и прихватити да Христос јесте син Божји који је ради нас постао човек и који је узео све оне немоћи и слабости наше и понео их на голготи на крсту, распевши се умртвио све то што нас је одвајало од Бога и умртвљујући и даље све оно што на одваја од Бога да би нам даровао живот који нема краја", поручује Пекић.
Наводи да би Васкрс требало да проведемо тако што ћемо отићи на литургију у цркву и на тој литургији се причестити.
Указао је да када прослављамо крсну славу ми правимо гозбу, као и да верује да би се свако од нас прилично увредио када неко од гостију не би дошао или би дошао, а не би пробао ништа са трпези.
"Тако Бог поставља трпезу љубави која је заправо трпеза царства небеског, а сама храна којом се хранимо није нико други до сам Бог који нам себе дарује да његов живот постане наш", истиче Пекић.
Обичаји се разликују од места до места, укључујући и дан када се јаја фарбају и на који начин, али објашњава шта би требало свим верницима да буде заједничко.
Осим посете црквама и причешћа наводи да је важно да се помолимо.
"Да затражимо од њега да све наше немоћи надомести, да нас оспособи и да нам дарује да једни друге загрлимо, љубимо, па чак и оне који на мрзе и који нас не воле – да и њима све опростимо због васкрсења и да заједно кличемо Христос васкрсе", поручује свештеник.
"Јаје којим се куцамо симболизује да живот надвладава смрт"
Оно што је заједничко у свим деловима Србије је фарбање јаја. Каже да црвена боја с једне стране представља страдање и патњу, али са друге стране представља и радост.
"Ми баш кроз ту и голготу и васкрсење препознајемо да истинска радост тек бива након страдања", додаје Пекић.
Истиче да се јаја фарбају јер представљају рођење и симбол живота.
"Као што је Христос био у запечањеном гробу и устао из њега, разоривши окове смрти, уништивши власт смрти над нама, тако и јаје којим се куцамо када оно пукне симболизује да живот надвладава смрт и ономе што би нам се чинило да нас држи у опни и љуштури показало се да је та смрт ништа друго до љуштура коју је Христос скинуо с нас", закључио је Пекић.
Коментари